"Hotellguide, Schweiz, 1934"
"S:t Moritz Semestra i Schweiz"
- Gick det bra? - Fråga mina nerver.
Min dåliga engelska räcker inte till.
- Min dotter slår knock på alla, va? -"Slår knock på?" Vad betyder det?
- Ett uttryck bara. - Var glad om du inte blir förkyld.
Hej, Louis.
- Du hade tur, du! - Förlåt att jag skrämdes.
- Ingen fara, det blev oförglömligt. - Kom nu, vi har varit här länge nog.
- Jag måste tillbaks till hotellet. - Inga fler hopp?
Nej, det var min sista chans.
- Ditt fel, hemska kvinna. - Nej, det var en dum liten hunds.
Jag kunde ha dött. Min sista dag här kunde ha blivit min sista.
- Din sista dag här?! - Du reser väl inte ikväll?
- Jo, med sista tåget. - Åh, farbror Louis.
- Varför kallar du mig farbror? - Du är ju som min farbror.
- Vad rart av dig. - Vi kommer att sakna dig.
- Mamma blir jätteledsen. - Tror du det?
- Hon älskar dig. - Inte sant, pappa? - Ja, gumman.
Om det nu är min sista kväll, kanske du och din rara fru vill äta med mig.
- Ja, det vill vi gärna. - Farbror Louis...
- Jag blir så hungrig på kvällarna. - Och sömnig!
- Du kommer att ha gått till sängs. - Jag kan sova längre i morgon bitti.
- Vi frågar mamma. - Ja.
- Var är Jill? - Hon tävlar i lerduveskytte.
- Jag hoppas att hon vinner. - Mot vem?
- Den där Raymond. - Då vinner hon.
- Tycker du inte om honom? - Gör du?
- Han är trist, men han menar väl. - Varför tycker du inte om honom?
Han har för många tänder och för mycket briljantin.
- Svurna fiender, va? - Ni engelsmän har sån humor.
- Jag hoppas ju inte att ni vinner. - Ni gör det. Ni är vacker och duktig.
- Ska vi sätta igång, då? - Är ni klara?
Mamma, får jag sitta uppe i kväll? Säg ja, det ger dig tur.
Skojare, där! Här är broschen du ville ha. Spring iväg och var tyst.
- Jag fick den här av mamma. - Var tyst, gumman.
Jag är ingen barnunge.
Låt det bli en läxa. Skaffa aldrig barn.
- Det var ditt fel, korkskalle. - Nej!
- Din unge blir mitt fördärv. - Hon är väl lika mycket din unge?
Förlorar jag, kommer jag att förneka henne för alltid.
Jag beklagar er förlust, men är glad över min vinst.
- Ni är en skicklig skytt. - Ni får mig att rodna.
- Vi måste göra om det en dag. - Ja, det ser jag fram emot.
- Ja, då får ni ta det här barnet. - Ni engelskor är fantastiska.
- Åh, älskling. - Min älskade!
Min lunch!
Håll inne med dina kommentarer. Jag går iväg med en annan man.
- Raring, lägg dig tidigt. Med Betty. - Stackars pappa.
Ni slog min fru och hon går iväg med en annan man. Fähund!
Ni är lika rolig som er förtjusande fru.
- Är det mammas stickning? - Ja, hurså?
Donnez-moi! Ge mig den.
- Vad betydde det där? - Sköt ditt, du.
- Vad tycker du om engelsmannen? - Alldeles för kylig.
Utom när han dricker för mycket, förstås.
- Är den tröjan till honom? - Javisst Trodde du den var till dig?
- Den ska bli ett minne. - Att bära över mitt blödande hjärta.
Nej, pappa!
Åh, lilla!
Jag måste...
Fort!
Säg till Bob...
Det finns en rakborste i mitt rum. Ta den till den brittiske konsuln.
Eller till...Gibson.
Andas inte om det här till någon.
Betty, spring upp och lägg dig. Seså, iväg med dig, gumman!
- Ett kulhål. - Skott utifrån!
- Några brev? - Ja, två.
Bob, han är död. Det är hemskt. Det är nåt mystiskt som händer.
Du skulle gå till hans rum. Nåt om en rakborste.
- Här är nyckeln. Vad betyder det här? - Det får vi snart reda på.
"Wapping. G. Barbor. Ta kontakt A. Hall. 21 mars."
God kväll. Några problem? Om jag var ni... Ge den där till mig.
Ursäkta, det krävs en förklaring. Varför var ni i mr Bernards rum?
Det är mot reglerna.
Ja, men det är lätt att förklara. Kan ni ringa upp brittiske konsuln?
- Visst, men först... -...har jag nål viktigt all säga.
- Den brittiske konsuln? - Ja, tack.
- Kom till mitt rum en stund. - Javisst kan jag göra det.
Det är en ren formsak, men ni måste förstå min situation. Den här vägen.
- Glöm inte samtalet till konsuln. - Nejdå, det ordnar vi genast.
Mario, posta brevet.
- Jag måste tala med min fru. - Kommissarien vill träffa er separat.
- Ni kände honom ju, han var er vän. - Ja, men vi visste inget om honom.
Ursäkta, men vet ni om den brittiske konsuln är i stan?
Jo, jag menar, kan ni...
Alltså, den brittiske konsuln, mannen som kommer med paket, är han här?
Jag menar inte "herr". Jag menar "här" i stan.
Säg...är han här i S:t Moritz?
Puh!
Den brittiske konsuln... Est-il ici aujourd'hui?
Fan också!
Jag minns inte hur långt från fönstret han var.
- Jag måste få tala med min fru. - Kommissarien har gett mig order.
- Vad kan jag göra? Ursäkta mig. - Men jag...
- Jo, hörni, jag måste... - Kapten Lawrence!
Det låg på receptionsdisken och det stod "brådskande" på det.
Tack. Det är bra.
- Ni fick ju inte gå in. - Jag har ett meddelande till min fru.
Familjen Michison kan inte komma på lunch i morgon. Vi säger till alla.
"Säg inte vad ni har hittat för då ser ni aldrig er dotter igen."
Vad står det på lappen? Ge mig den!
- Jag har inget mer att tillägga. - Det där tjänar ingenting till.
Den 10 mars reste ni och fru Lawrence till Schweiz.
Tack. - Ja.
- Till S:t Moritz. - Ja.
- Med er lilla dotter. - Ja.
- Whisky och soda? - Tack.
-19 mars återvände ni till London. - Ja.
Tack. Ni återvände...utan er dotter.
- Ja. - En till er? - Tack.
- Var är hon? - Hos sin moster.
- Vad heter hon? - Mary.
- Och var bor hon med mostern? - I Paris.
- Gatuadress? - Svårt för en engelsman att minnas.
- En till er? - Tack.
Varför var ni så skärrad kvällen ni lämnade Schweiz?
Jag kan inte minnas att jag var det.
Var det för att er dotter hade...kidnappats?
En sak till, han är ju inte typen som tappar huvudet, pratar bredvid mun.
Om du tallar. När jag låg i flottan...
- Är tåget elektriskt? - Ja, 20 volt.
Bästa presenten jag gett flickan. Hon leker inte mycket med det nu.
Det har hon aldrig gjort. Du gav henne aldrig en chans.
Bli inte nervös nu. Blir man det och börjar tappa fattningen och...
Jag vet.
Det är ingen fara med mig.
Clive, du har Pullmanvagnar och kolvagnar på samma låg.
Ja, herregud!
- Var det allt ni hade att säga? - Absolut
- Jag beklagar men jag tror er inte. - Er medborgerliga plikt, mr Lawrence!
- Ni kommer att ångra er. - Kom inte hit igen.
Är ni kvar än? Har ni tappat visselpipan eller nåt?
Jag är inte polis. Gibson. N. Woods sekreterare, utrikesdepartementet.
Vet inte vem det är. Hej.
Er vän Louis hörde till oss, hemlig agent.
- Det visste ni väl inte? - Nej, jag är rädd för det.
Ni hittade möjligtvis inget i den här borsten?
- Inget särskilt, och nu... - Kidnappas ens barn håller man tyst.
- Det har jag aldrig sagt. - Det låg ett meddelande i borsten.
Vad spännande!
- Älskling, du har väl inte sagt nåt? - Han skulle just till att göra det.
Gibson från Utrikesdepartementet är här och hälsar på oss.
Jag förstår givetvis, men lyssnar ni uppskattar ni nog att jag besvärar.
- Har ni hört talas om mr Ropa? - Roper? Det tror jag inte.
R...o...p...a. Vet ni inte vem det är, struntar ni väl i om han dödas.
- Vad har detta med oss att göra? - Ha tålamod, så förstår ni snart.
Louis Bernard dödades för han visste att Ropa skulle dödas.
Sen kidnappades er dotter. Varför? Jo, för då visste ni också om det.
Det stod på lappen i rakborsten. Ropa är i London och riskerar att dö.
Vi måste skydda honom, så säg vad det stod.
Nej, men jag kan säga vad det stod på en annan.
Att vår dotter kidnappats och säger vi nåt, får vi aldrig se henne igen.
Hennes liv gentemot den där Ropas. Vi bryr oss ju inte om han mördas.
Hade ni i juni 1914 hört talas om Sarajevo?
Nej! Inte heller om ärkehertigen Ferdinand.
Men efter en månad var där krig, för en ni aldrig hört om dödade en annan.
Säg inget, Bob. - Jag beklagar, vi är inte intresserade.
Det där är kanske sant, men vår dotter är i fara. Det är viktigast.
- Det förstår ni väl? - Inser ni vad för slags man det är?
Såna drar sig inte för nåt. Hur vet ni att flickan är vid liv?
Ni har ett samtal i hallen. Det gäller...Betty.
- Koppla in det hit. - Javisst.
- Hallå. - God middag, mr Lawrence.
Lyssna! Vi vill inte störa ert samtal med karln från utrikesdepartementet.
Vi vill bara påminna om att säger ni nåt, ser ni inte er dotter igen.
- Detta är sista varningen. - Ja, men hur...
- Vad är det? - Nån försöker lura mig.
Om ni tror att nån lurar er kanske ni vill tala med er dotter.
- Hej, pappa. - Betty!
- Hej, lilla gumman. - Hej, mamma. Är det du?
- Mår du bra? - Ja.
- Massor att äta? - Fråga var hon är.
Ja, mamma.
- Hur klarar du dig utan mig, mamma? - Jag saknar dig så, gumman!
Farbror Clive och jag har...lekt med dina låg.
Fråga var hon är.
- Mamma, jag vill kamma hem. - Det gör du mycket snart.
- Fråga var hon är! - Jag kommer och hämtar dig.
Älskling, var är du?
Mamma, jag...
Älskling!
Betty!
Var tapper nu!
- Kände ni igen den första rösten? - Herregud! Lämna oss i fred!
- Går det inte att spåra samtalet? - Nej, televerket säger aldrig nåt.
Hallå, koppla mig till avlyssningen.
Hallå, G här, lyssnade ni?
Varifrån kom det sista samtalet hit? Wapping, en telefonkiosk.
Säg till Scotland Yard att ha civilt klädda män överallt i det området.
Vi tar dem från andra områden. - Wapping. Säger det er nåt?
Inte ett dugg.
Händer det nåt, får ni skulden. Inget vidare med det på sitt samvete.
Jag visar honom ut.
- Tala igenom det och ring mig sen. - Ja. Tack. Adjö, då.
- Clive, hör här. Kommer du med? - Vart?
- Wapping. - Självklart. Jag hämtar kläder.
Om de där "civilt klädda" avslöjas kommer de tro all vi utpekat dem.
- Vår enda chans är att snabbt agera. - Jag följer med.
Du stannar här, vid telefonen. Vi ringer om vi har nåt nytt.
- Jag kan inte riskera att förlora er. - Du kommer inte förlora nån av oss.
- Mat till dig, då? - Det ordnar sig. Vill du ha den här?
BARBOR - TANDLÄKARE
Nog den ende G. Barbor i Wapping. Jag vill inte ha mer här, så vi går.
Kolla! Är inte det där de där "civilt klädda"?
Kom nu...
- Ska vi inte gå in? - Om en stund.
- Är det här okej? - Nej, du ser hemsk ut.
- Om nån undrar nåt kom vi med båt. - Bra idé. När jag låg i flottan...
Hur ser dina tänder ut?
Ja, det ser rätt illa ut. Kom nu!
- Lite dystert, inte sant? - Ja.
God kväll.
- Min vän har hemsk tandvärk. - Jag ska ta och titta på det.
Tänk på...
Nej, dra inte ut den!
Stackare!
- Fem shilling. - Ge honom fem shilling.
- Vänta lite. - Kolla mina med när vi ändå håller på.
- Vad är det? - Hemsk tandvärk. Titta på det.
Vänta här ute och håll tyst.
Varsågod.
- Har han kommit? - Inte än.
- Just kommit av skeppet? - Ja.
- Vilket? - Saxon.
Det kommer inte förrän i morgon.
Nej, men jag steg av i Tilbury och kom hit med tåget.
- Hårda tider för det skeppet. - Ja, verkligen.
Hon har redan gjort sin sista resa.
- Ja, det jag menade var... - Helt fel.
- Den resan var för ett bra tag sen. - Ja, det är klart. Jag är så glömsk.
- Inget fel på era tänder. - Ni har nog rätt.
- Det gör inte lika ont nu. Jag går. - Vänta!
- Vad är det nu, då? - Det är en där som bör dras ut.
- Jag chansar - låter den sitta kvar. - Sitt!
Borde inte en narkosläkare sköta den?
Har han kommit?
- Där är du, ju! Gick resan bra? - Nej, sjösjuk hela vägen.
Sista gången jag smugglas in i landet, för dig eller för nån annan.
Du kommer att smugglas när, hur och vart jag än bestämmer.
Jaså?
Du får skylla dig själv med det namnet och det vapnet...
Du får betala priset för att vara ett geni.
- Allt klart till ikväll? - Jag har ordnat utmärkt plats åt dig.
Några problem med lilla söta fröken Lawrence?
- Hon är tyst som en mus. - Och var är den lilla musen nu?
I ett litet hål i marken nånstans. Du får se...
- Ert sista jobb ikväll? - Nej, det första.
Vilket håll gick de åt?
- Var är Betty? Kommit på nåt? - Ja.
- Ska jag ringa Jill? - Nej, skynda på!
- Säkert att de gick in här? - Jag är nästan säker på det.
Clive, kolla...
- Vad är de, Bob? - Soldyrkare. De är nog nakna.
- Vi går in. - Ja.
Den där kvinnan längst ner
Till vänster om dig och mig
Vad är det som är på gång?
Jag fattar inte vad du menar
Lalala
Var beredd
Det blir snart problem
Kanske de som är här första gången och inte känner till-
-mysterierna hos Första Cirkeln av Sjunde Ray-
-undrar vad som ska hända nu. Det ska jag berätta för dem.
Innan vi tar mysterierna som endast initierade får veta, måste vi...
...renas både till kropp och själ.
Jag ber därför de som inte redan hör till oss att genomgå en kontroll.
Ställa sig under den fjärde cirkelns ledning.
Har vi nån här ikväll som skulle vilja... Kanske ni.
Var avslappnad. Fixera det här ljuset. Hela tiden...
Innan ni får den första graden måste era sinnen renas.
Ni känner er redan sömnig. Hör ni mig?
Ert sinne börjar tömmas.
Ni känner väl det? Det töms helt och hållet.
Ja, helt och hållet tomt.
Det räcker så.
Vill alla de som inte tillhör Fjärde Cirkeln lämna oss under tystnad.
Ni ska väl inte lämna er vän?
Hej.
God kväll.
Jag hoppas du inte gick åt honom för hårt. Han kan få slaganfall.
- Vem? - George Barbor nere i Wapping.
Får man röka här inne? Tack.
Jag borde väl ha sagt det. Ni måste lära er bemästra faderskänslorna.
Och inte tappa saker på golvet...
- Tog du vår broders lilla klenod? - Åh, det glömde jag.
Ursäkta mig. Farligt.
Kanske vill ni komma med i vår cirkel nu?
Tack så mycket. Ursäkta mig.
Det är ju vår vän skarpskytten!
- Trevligt att ses igen, mr Lawrence. - Tack. Jag säger detsamma.
- Kan min dotter följa med hem nu? - Nej, hon sover.
Inget skjutande! Ni vill väl inte ha hit polisen.
Spela på orgeln, annars hörs oväsendet ute.
Clive!
Genom fönstret! Ring till Jill. Säg att hon går till Albert Hall.
Ring polisen!
Jag är ledsen.
Förlåt mig.
Ring, mrs Lawrence. Säg att om hon går till Albert Hall, så är dottern...
Kom nu...
Mr Lawrence, snälla ni!
- Hallå! - Clive!
Jill, den där killen vi letade efter...
Den där Hall, det är ingen snubbe, utan den riktiga Albert Hall.
Vi är dem på spåren nu.
Bob sa du ska gå till Albert Hall. Gör vad du kan för att förhindra det.
- Men var...? - Hinner inte nu, måste till polisen.
- Är det mrs Lawrence? - Hon gick precis ut.
- Var det allt för ikväll? - Nej, jag vill att du ska stanna.
Jag vill laga middag till maken, och inte bli inblandad i nåt skumt.
- Rawlings. - Ja.
Se till att mrs Sprockel stannar.
Är de förgiftade?
- Ett glas? - Tack så mycket. Gin Fizz.
- Är det här ni skriver er predikan? - Ibland.
Rodna inte... Har du aldrig varit vid havet?
- Fick du tag i henne? - Nej, hon hade gått.
Jaha, vi kan säkert ordna del hela, ändå.
Det är min vän som kommer med snutarna.
Blir han besvärlig så skjut honom. Ingen hör det.
Hej då.
Nu är han här igen.
Denne man har varit besvärlig ikväll.
Min vän har en dotter...eller...
Han kom hit för att leta efter henne och de här typerna är skurkar.
Han är hopplös. Hans vänner var hemska, men han är ännu värre.
- Han orsakar jämt scener i kyrkan. - Nu ska ni två höra på.
- Förargelseväckande beteende? - Ja, dessvärre.
Vi är ju inte de som beklagar oss, men vi har varit mycket tålmodiga.
- Vad har ni att säga? - Ikväll skulle min vän och jag...
- Var är de? - Vilka då?
- Visselpipan nyss... - Jaha.
Engelska lagens långa arm behövde hjälp med vår vän till stationen.
Mycket mycket motvilligt lät han sig gripas.
"Förargelseväckande beteende i en helig byggnad."
Jag glömde ju... Den lilla, kommer hon med oss?
- Menar du Betty? - En av de mysigaste ungar jag träffat.
Hämta henne.
För en blödig man som jag finns det inget härligare än en rörande scen.
- Som till exempel...? - När en far tar adjö av sitt barn.
Adjö för sista gången. Vad kan vara mer rörande än det?
- Du kommer att bli besviken. - Vi får väl se.
Varför ser du sådär på mig?
Betty!
Pappa!
Är du oskadd?
Lilla gumman, min morgonrock... Var fick du den ifrån?
Betty, jag vill berätta en sak. Hör på...
Dina betyg har kommit. De är jättebra. Verkligen.
- Var är mamma? - Säg det...
I Albert Hall, gumman.
Er scen var så rörande att jag höll på att glömma bort.
- Vad är det? - En skiva med musiken där ikväll.
- Fint, va? - Än sen?
Musik är inte lika intressant för dig som skjutskicklighet.
Om du lyssnar, käre Raymond, ska jag visa exakt när du kan skjuta.
Hör nu noga på.
Där!
Just då kan inte skottet höras.
Kompositören hade säkert uppskattat det.
- Ingen kommer att märka nåt. - Utom en, va?
Ja. Du är mycket duktig, min vän.
Du måste snart börja. Det är oartigt att komma för sent till en konsert.
Säg till mrs Lawrence att hennes lilla Betty och maken mår bra.
- Något annat? - Säg att de snart lämnar oss.
För att göra en lång lång resa.
Vad säger Shakespeare? "En resa från vilken ingen återvänder."
En stor poet.
Åh, pappa! - Släpp mig! Släpp mig!
- Där small det. - Jag hoppas det för allas vår skull.
Fort, där är han!
Följ efter den bilen. - Du kommer med mig.
- Nå? - Fixat och klart.
Vem var det som skrek?
Vi ber om ursäkt för förseningen av konserten i Albert Hall.
Den orsakades av ett mordförsök på den europeiske diplomaten mr Ropa.
Försök?
Vi kan meddela att skottet bara orsakade en rispa i mr Ropas axel-
-och att han har kunnat åka hem.
Vi återvänder nu till konserten som redan har börjat.
Det måste ha berott på att den där jävla kvinnan skrek.
- Blev du skuggad? - Ingen såg mig.
- Ingen kan ha skuggat mig. - Det hoppas jag för din egen skull.
Och för kära lilla Bettys.
Ropa på de andra.
Herbert vill tala med er. Kom!
Titta ut.
Släpp fram oss.
- Ser ut som proffsjobb, tycker jag. - Baker!
Jag vill att du går och knackar på. Se sen till all dörren står öppen.
- Uppfattat? - Ja.
Fort! Kom!
Vet ni nåt om det där huset? Vet ni om flickan är därinne?
Jag vet inte mer än ni. De åkte till Wapping, för min man...
- Vi har order att tömma gatorna. - Jag har order att tömma min låda.
- Något mer, Vincent? - Nej.
Vi är chanslösa mot vapen, så jag försöker få fram gevär.
Från vapensmeden här intill. Jag skickade dit lastbilen.
- Gevären är här. - Tack.
Skicka in män i huset mitt emot. Gå in bakvägen.
Ta hand om skyttarna. Jag skickar in dem.
- Evakuera husen! - Ska bli.
- Var är er bakgård? - Genom köket, den här vägen.
Lämna två på bottenvåningen. Jag tar med resten...
- Vems gevär är det här? - Mitt.
- Vad gäller det? - Få bort er familj.
- Jag är inte gift. - Skönt för er.
Vänta här ute, det är säkrare. Vi har att göra därinne.
- Ni gör bäst i att vänta utanför. - Jag ville bara se att allt är bra.
Sluta! Ingen konsert!
Pianot kan ge skydd. Vi flyttar det dit bort.
Gå bort från fönstret. Du kan bli dödad.
Du måste ut härifrån. Polisen vill komma in.
Ta av rockarna. Rör inte gardinen förrän ni är beredda.
När ni hör min visselpipa öppnar ni eld.
Ta den där madrassen så får ni lite skydd.
Jag kom från ett annat uppdrag och skulle gärna sova en stund på den.
- Den är ännu varm. - Sluta, jag berättar för din fru.
- Klar? - Vänta lite.
Det måste gå att ta sig in. Känn på alla dörrar.
Låsta! Slå sönder låsen!
De är inne.
Ni är säkrare längre bort.
Inte en chans...
- Del behövs mer ammunition. - Hämta det!
Nej, jag lägger av. Jag fortsätter inte längre.
Du gick med för vår sak och kan inte bara ge upp.
Vi borde ha chansat på att skjuta oss ut.
Jag har aldrig velat att en polis skulle skjutas.
Nu får vi försöka använda...ungen.
Hämta henne!
Jag har henne intill mig och träffar de mig, så träffar de henne också.
- De besvarar nästan inte vår eld. - Herregud, se där!
Betty...
Stoppa skjutandet!
Fort, knäpp honom.
Jag är rädd att träffa flickan.
Två män hämtar flickan på taket.
Ta hand om honom! - Ni andra följer med mig.
Hej, lilla gumman. Det är ingen fara med dig.
Ja, det är mamma. Allt är bra nu.
Ja, allt är bara bra.